Димчо Дебелянов
Непозната

chitanka.info

Нощ ледена властно се стеле над мен,

и в жажда за радост и ден,

аз чезна по нейните тъмни крила.

— Ела, възжелана, ела!

Рой вихри бездомници глухо тънтят —

пред мене ни завет, ни път, —

на щастие минало призрака блед

покриват забрава и лед.

Ела, възмечтана, и вожд ми бъди,

към светли дни ме поведи —

и песен за вяра и бодрост запей,

страха ми, скръбта ми развей!

Аз с тебе ще тръгна — и бодър, и смел —

към онзи незнаен предел,

да търся всевечни мощни зари —

далеч зад моря и гори.

Ще бъдем ний там възвисени орли

над стръмни гранитни скали —

с огрени от златното слънце чела…

Ела, непозната, ела!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.